A DICSŐSÉG ZÁSZLAJA Időzítés: Gabi, bg44@freemail.hu
Felcser!
Jöjjön már egy felcser!
Felcser!
Mi történt, drágám? Mi baj?
Minden bolond azt hiszi, tudja, mi a háború.
Főleg azok, akik sose voltak háborúban.
Az egyszerűt szeretjük:
Jók és gonoszok, hősök és gazemberek.
Mindkét fajtából rengeteget találni.
De többnyire nem olyanok, amilyennek hisszük őket.
Hol van?
Mr. Bradley!
Jól van, Mr. B?
- Hol van? - Ki hol van?
Hol van? Hova tűnt? Hol van?
Nyugodjon meg! Maradjon itt, hívom a mentőket. Nincs semmi baj.
Hol van?
Akiket ismerek, nemigen hajlandók beszélni arról, ami odaát történt.
Talán mert még mindig próbálják elfelejteni.
Az biztos, hogy sosem tartották hősnek magukat.
Halálukban nem övezte őket dicsőség.
Nem készült róluk fénykép.
Csak a bajtársaik ismerték a tetteiket.
A szüleiknek azt mondtam, a hazáért haltak.
De nem vagyok olyan biztos benne.
Aznap sok más fotó is készült, de azok nem érdekeltek senkit.
Amit a háborúban látunk
és elkövetünk, az a sok szörnyűség felfoghatatlan.
Valahogy mégis meg kell magyarázni.
Ehhez egy könnyen érthető igazságra van szükség,
és minél kevesebb szóra.
Fényt kapott.
Nem tudom... ez mintha jó lenne.
És ha akad egy kép...
Egy jól sikerült kép eldöntheti egy háború kimenetelét.
Nézze csak meg ezt!
Gondoljon Vietnamra! A fotó egy dél-vietnami tisztről,
ahogy kiloccsantja annak az embernek az agyát. Bamm!
Azzal kész volt. Elvesztettük a háborút.
Csak tagadni próbáltuk még egy darabig.
Rengeteg fotó készült aznap. És mind eltűnt a süllyesztőben.
Köszönöm.
Nevetségesen hangzik, de így történt.
Az ország elszegényedett. Az emberek hitüket vesztették,
belefáradtak a háborúba.
- Te jó ég, ez Harlon! - Hol?
Itt a képen. A bátyád az egyik, aki felállítja a zászlórudat.
De hisz csak a fenekét látni.
És ez az ő feneke. Én púdereztem és pelenkáztam, megismerem.
Ő az. Hívd apádat!
Apa! Anya talált egy képet Harlon seggéről!
Vigyázz a szádra, fiatalember!
Köszönöm.
Egyetlen fotó, szinte önmagában, gyökeres fordulatot hozott.
Minden vezető lap címoldalon hozza.
Több mint 200 napilap, és mindtől tömegesen kérik a másolatokat.
Lehet, hogy megvan, ami kell.
Felcser!
- Oda kell mennem. - Dehogy mész.
Muszáj, Iggy.
Szerintem meg ha mindenáron ellátást akar, majd idejön.
Kussolj, és mássz ide, lusta disznó!
Amikor kialszik a világító rakéta.
- Jó, veled megyek. - Nem.
- Itt akarsz hagyni? - Mindjárt jövök, addig lőj le pár embert!
- Istenem! - Semmi baj.
Ne nyúljon hozzá! Bízza rám, majd én rendbe teszem! Ne nézzen oda!
Tegye le a fejét! Nézzen rám! Engem nézzen! Majd én rendbe teszem.
Kötést rakok rá. Aztán majd ellátják a sebét.
Levisszük innen.
Nem lesz gond.
Semmi baj. Hagyja csak, majd én!
Ezt nyomja rá! Tegye rá a kezét, és nyomja rá!
Le a fejét! Lélegezzen!
Engem nézzen!
Doki!
Segíts!
Jól van.
Milyen érzés?
- Jólesik. - Igen? Jól van.
- Jó. - Jól van.
Hozok egy hordágyat, és levisszük a partra.
Én jól vagyok.
Menjen a súlyos esetekhez!
Jól van. Kitartás.
- Hova tűnt? - Ki?
Aki eddig itt volt, Ignatowski. Hova ment?
- Eltévesztetted a gödröt. - Nem tévesztettem el.
Itt volt, hova a fenébe tűnt?
Iggy!
Fogd be a szád! Minden sárga ide fog lőni.
TARAWA TÁBOR, 1944 DECEMBERE
A büdös francba!
Ide kell felmásznunk?
Vagy egy hasonló hegyre.
Mit gondolsz, hova küldenek?
Szerintem a sivatagba.
- Annak meg mi értelme lenne? - Ilyen a katonai logika.
A sivatagra mindig vulkánon készítenek fel.
Tudom ám, hogy csak ugratsz.
Harlon, vidd jobbra az embereidet! Beduinveszély!
- Mi az a beduin? - Ember tevével.
Jesszusom! Lehet, hogy tényleg a sivatagba megyünk!
Az jó, hogy jobbra billented, de mi van, ha balról jön a golyó?
Balról nem jön golyó. Ismersz egyetlen balkezes japcsit is?
Ez pont olyan, mint hogy bakancsban zuhanyozol.
- Nem tudod, miért csinálod. - Tudom, csak nem mondom meg.
Csak utánzod Mike-ot.
Majd megkérdezem őt.
- Otthon is szoktál hajat vágni? - Néha.
Borbély akarsz lenni, mi, Doki?
Nem, csak tanultam ezt egy kicsit.
- Nem borbélyiskolában? - Nem.
- Nem igaz! - Kitalálom: Hayes nyer.
Főnök, nem én nyírtam ki Ülő Bikát,
ne rajtam állj bosszút érte!
Ő más törzshöz tartozott. A pimák a fehérekkel voltak.
- Okos húzás. - Okos.
Aha. Marha jól jártunk vele.
- Sok sikert! - Jó éjt, Lindberg!
Hullákkal dolgozik. Halottak haját vágja.
Ezt még én is tudtam.
- Ki száll be? - Én.
Hullákkal könnyű lehet dolgozni, mert nyugton maradnak.
Az tény.
Tudod, mire gondoltam?
Azt mondták, álljunk össze párokba,
és szerintem mi jó pár lennénk.
- Miből gondolod? - Hát,
sok közös van bennünk.
Miért vágod halottak haját?
Temetkezési cégnél fogok dolgozni.
És nem titkolod?
Komolyan az egyenruha miatt lettél tengerészgyalogos?
Nincs értelme hősnek lenni, ha nem néz ki annak az ember.
Bubi pár.
- Dáma pár. - A francba!
A rezervátumban reggeltől estig kártyáztok?
Na, ide figyeljetek, nyamvadt gyalogbékák!
Holnap a kimászást gyakoroljuk,
tehát lassan lelépünk ebből a kőbányából.
És akinek még nincs maszturbálási engedélye,
holnapra szerezze meg, vagy itt marad.
- Nekem megvan. - Nekem is.
Én miért csak most hallok erről?
Nem fogok mindent háromszor elmondani.
- Nem tudtam, hogy kell ilyen engedély! - Keveset nyomtak belőle.
Soha nem mondtok semmit. Rohadt jó fejek vagytok!
Nyomás a nyilvántartó tiszthez! Talán tud még neked adni.
- A cigid marad. Beülök helyetted. - Kösz.
Ha lehülyéz, a szemed se rebbenjen!
Ne tágíts, amíg meg nem kapod!
- Kösz, őrmester. - Nincs mit.
Neked meg milyen fejed lett?
Mint egy halottnak.
Mászás közben három végtag mindig a kötélen van.
Következő négy, kimászni!
Mozgás!
Következő négy!
Mindig az alattad mászót nézd! Ne figyelj másra!
Figyeld, hogy csinálom!
Mászás közben három végtag mindig a kötélen van.
Látod? Nem nagy ügy.
Szépen lépésenként, és fogd a vízszintes kötelet!
Egyszerre csak egy végtagod mozogjon!
- Megvan! - Húzza ki!
- Ne féltsd! - Elég a játszadozásból!
Kiszedik.
A célterület, az X sziget
egy Ivo Dzsima nevű undorító, büdös kis sziklazátony.
Lefordítva: Kén-sziget - attól büdös.
Úgy fest, mint egy túlsült húsdarab.
20 napi bombázás után nem lesz rajta se egy fűszál,
se egy gally. De előtte se volt túl szép hely.
Százados!
A sziget két és fél mérföld hosszú, fél mérföld széles.
A déli végén van egy hegy, a Szuribacsi.
- A maguk térképén a sziget fehér. - Kis részben.
A fekete pöttyök az ismert ellenséges állások.
Partvédelmi fegyverek, kétfunkciósok, álcázott lövegek.
Lövészárkok, gödrök, páncéltörők,
gépfegyverek, kiserődök, bunkerek, beásott állások.
- Nem látni barakkokat, se épületet. - Nem bizony.
Rejtély, hogy miért. Ráadásul ez nem akármilyen sziget.
Ez nem Tarawa, Guam, a Tinian vagy a Szaipan.
Ez japán terület. Szent föld.
12 ezer japán katona 8 négyzetmérföldön.
Nem fognak udvariasan távozni. Nyomós érvekkel kell rábírni őket.
A 28. ezred a Zöldpart felől támad.
Az ellátók ide hozzák a lőszert.
A hegyen lévő lövegek be tudják lőni az egész szigetet.
Amíg azok élnek, céltáblák vagyunk. A feladat adott.
Át a szigeten, a hegy lábánál jobbra, és elvágni a torkát.
Bevesszük a hegyet. Bevesszük a hegyet, és vele a nagyágyúikat.
Kiszúrjuk a szemüket.
Berepülök. Utánam!
Szórakoztassuk el a fiúkat! Zárt alakzat, mélyrepülés.
Bal oldalt ember a vízben!
Látod?
- Dobjatok kötelet! - Ott van!
- Hol? - Vigyázz!
Arra van Hawaii!
Úszkálj csak szépen, haver, visszafelé felveszünk!
Megy érted egy csónak!
- Nem állnak meg. - Mi?
Egyik se áll meg. Nem lehet.
Hát így "nem hagyunk hátra egy embert se".
- Uram! - Jöjjön be!
Eszközöltem még pár változtatást.
Előléptetem szakaszparancsnok-helyettessé.
- Köszönöm, uram. - Nincs mit.
De én megígértem a fiúknak, hogy velük maradok.
Ez James Cagney-paródia? Láttam már jobbat.
Majd gyakorlom.
Maga nem kezdő. Nem kell bizonyítania.
Nem, uram.
Volt már jobb őrmesterem magánál, de most nincs.
- Block elég ügyes. - Az, uram.
Át tudja venni a maga helyét.
Alaposan meggondoltam a dolgot.
Így a golyóktól is messzebb kerül.
A szavamat adtam nekik, uram.
Azt mondtam, hazaviszem őket,
vagyis máris hazudtam a fele bandának.
- Milyenek a fiúk? - Használhatók.
- Kivéve Gagnont. - Ő a mi Tyrone Powerünk?
Igen. Jó ember, de hátrébb talán több hasznát lehetne venni.
Majd futár lesz.
- Az jó. Köszönöm, uram. - Leléphet.
Hallottad az örömhírt? Az első hullámban leszünk.
Még egy ilyen, és leszedem a fejed! Baszd meg a dominódat!
Létezik olyan újság, amit te nem tartasz örömhírnek?
Az elsők közt szállunk ki.
Vagyis nem kell kimásznunk. Járművel visznek partra minket.
Nahát, ez kurva jó.
Na, mit mondtam?
Mi ez?
Oda nézz!
Irtjuk őket! Irtjuk őket, Doki!
Tíz nap ágyúzást ígértek nekem.
Hármat kapok, és azt mondod, ez a maximum?!
Nem érdekel! Ha 10 napnál előbb szállunk partra,
vödörben vihetem haza az embereimet!
Tudom, miért. Akinek a mellén tengerészfőtiszti jelvény van,
minél előbb tovább akar menni Japánba, a nagy leszámolásra,
hogy otthon elmondhassa, hogy ő kaptak el a császárt.
Nem mennek sehova, ha mi nem foglaljuk el ezt a szaros szigetet!
Ezek beásták magukat!
Hálásan köszönöm. Kibaszottul meg vagyunk tisztelve ezzel a 3 nappal.
Élezni való kés, bajonett?
Az enyém éles.
- Valami éleznivaló? - A jó isten áldjon meg, de hagyj békén!
Nektek se kell semmi? Kés? Bajonett? Seggbe rúgás?
Doki? Ne élezzem meg a késed?
- Már háromszor megélezted. - Megnézem, hátha már túl vékony.
Rendes vagy.
- Doki! - Igen?
Amikor partra szállunk, ne nagyon lengesd a táskád!
A mesterlövészeik utaznak rátok.
Tudják, ha egy felcser elesik, az egy tucat sebesült halálát jelenti.
Világos.
Megvan.
- A jó életbe, csukd be az ajtót! - Az se segít.
A barátnőd, Főnök?
Biztosan bomba jó squaw.
Fogadok, hogy hiányzik a nő meg a kis wigwamotok.
Üdvözlöm a tengerészgyalogosokat Ivo Dzsimánál!
Így járnak a hadifoglyok.
- A szerencsések. - Jesszusom!
A helyetekben, tehenészek, ezeknek nem lengetnék fehér zászlót.
Szegény katonák, mi értelme volt ilyen messzire eljönnötök?
Gondoljatok a kedvesetekre, aki otthon vár benneteket!
Egy lány nem ülhet mindig otthon,
hát mit gondoltok, vajon kivel van ma este?
Megcsókolja-e őt az a férfi? És vigasztalja-e majd a temetéseteken?
Hallgassátok a lágy zenét, és gondoljatok a kedvesetekre,
akinek hiányoztok! Holnap este újra szólok hozzátok.
Mozgás! Gyerünk, gyerünk, kifelé!
Géppuskások!
Mehet!
Mászás!
B század, előre!
- Látta a 2. szakaszt? - Nem látom őket.
De büdös van!
- Mozgás! - Kifelé!
Gyerünk, gyerünk! Mozgás! Málhát le! Gyerünk!
Mehet!
- Kirándulnak? - Eltévedt a vezető.
Egyfelé megy száz jármű, erre eltéved. Azért itt is van kupi.
Van ötleted, miért nem lőnek?
Idegesítő.
Talán mind meghalt.
Szerinted, Doki? Mind meghaltak volna?
Mike! Hat emberrel hozza partra azt a löveget!
2. szakasz, előre! Figyeljenek! Gyerünk!
Mozgás!
Feküdj!
Gyerünk!
Fedezőtűz!
Ray! Jobb felé lőjön!
Felcser!
Felkötöm a karját, és kap fájdalomcsillapítót!
Beljebb a partról!
Fedezékbe!
Van otthon barátnője? Ne féljen, fog még találkozni vele!
Szorítsa ezt a sebre!
Honnan lőnek?
Hol vannak?
A villanások felé lőjetek!
Ott a bunker!
Lejjebb!
3. raj, előre!
Hol vannak?
Bunker 10 óránál! Őrmester!
- Őrmester! Szerintem ki tudom pucolni. - Jó, menj! Nesze!
Vidd ezeket! Ellenőrizd a fegyvered!
- Rendben? Indulj! Fedezzük! - Fedezzék!
Fedezzék!
A francba!
Előre!
Indulás!
Mozgás!
Feküdj!
- Tiszta. - Szép volt.
- Azt mondtad, kipucoltad. - Ki is!
Akkor ezek most biztosan nem lőnek ránk.
- Lindberg! - Jelen!
Gyújtsd be!
- Fedezlek, Jeges! - Azt felejtsd el!
Épp elegen lőnek! Ebből az izéből egyetlen golyó fáklyát csinál!
Indulj! Ne lőjetek arra!
- Más célra lőjenek! - Mozogj! Másfelé lőjetek!
Előre!
Feküdj! Megvárjuk a támogatást.
Nem durva ez egy kicsit?
Rohadt mészárlás!
Jézusom!
Küldjenek fel ide egy géppuskát!
Tankok!
Futár! Küldd erre azokat a tankokat!
A francba!
Káplár, vigyázz a bal szárnyra!
Nélkülük megyünk! Előre! Előre!
Emeld feljebb, mert leesik róla!
Oké!
Tovább!
Felfelé azzal a kétéltűvel!
Gyerünk!
Viszünk!
Nagy újság!
Csak ha a Tarawa táborban laksz, mert oda megyünk.
Mi nem. Severance százados kérdezte, ki volt még azon a képen.
Nem tudom. Mike, Doki, Franklin meg én meg Hank Hansen,
de akkor beugrott, hogy te is ott voltál.
- Én nem voltam ott. - Dehogynem.
És Hank se. Ő az első zászlót tűzte ki. Harlon Block volt ott.
A francba! Azt mondtam nekik, Hank volt ott.
Ha nem voltál ott, hogy tudsz Harlonról?
- Mondtad, hogy ott voltam? - Nem.
Tartsd is a szád!
- Van még egy ember a képen. - Mondj egy halottat!
Nem halott kell nekik, haza akarnak vezényelni minket.
Mit mondtam?!
- Én nem voltam ott! Megértetted? - Rendben.
Nyugi.
- Nem megyek sehova. - Nem mész sehova.
ENIWETOK, 1945 ÁPRILISA
Ki mondta?
Disznóság!
- Megsebesült? - Nem, uram.
Pucéran és puszta kézzel kinyírt egy szakasz sárgát?
Mert ha már átadom a helyem egy hősnek,
- legalább jó sztorija legyen! - Nincs, uram.
Akkor élvezze ki, mert karácsonyra kétszer elfelejtik magát.
Megvan a hatodik ember neve?
Sajnálom, nem ugrik be.
Kár. Azt mondtam az őrnagynak, emlékszik rá.
Ha nem tudja, az se biztos, hogy maga a zászlókitűzők között volt.
Nem kell a botrány, ha leszálltunk,
maga rögtön indul is vissza a bajtársaihoz a partra.
Szóval ne szórakozzon velem, nyögje ki azt a nevet!
Utat! Mozduljanak! Utat!
Hol a nyavalyában van az a seggfej? Hayes!
Pattanjon ide!
Süssék rám, hogy egy lepedőnyi zászlóra se figyelek oda?
A fenének hazudott nekem, Ira! Most hülyének néznek maga miatt.
Hiányozni fog a parton. Sok szerencsét!
Benne van a neve az újságban.
Most hallottam, hogy elhalasztjuk a műtétjét.
Hazaviszik a kontinensre.
Aki csak látta a képet, azt hitte, a zászló győzelmet jelent.
Csak ezt akarták látni benne: A győzelmet.
Pedig néhány hét elteltével a lefotózottak fele már nem élt.
Mrs. Hansen! Mrs. Hansen! Tudja, hogy hős a fia?
- Büszke rá? - Milyen gyerek volt?
- Nézzen ide! - Meséljen a fiáról!
De mégis fontos volt számunkra az a kép.
Ha ránéztünk, úgy éreztük, a fiúk áldozata nem volt hiábavaló.
Nem mondom, akár Harlon is lehetne a képen.
Ő az.
Itt van a nevek listája, Belle. Nem ő az.
Ha te nem küldöd el, most élne, és itt ülne velünk.
Erre gondolj, Ed, amikor a fényképére nézel!
Haza kell szaladnom átöltözni.
Megyünk a kormányzó fogadására, azután pedig a parádéra!
Gondolj bele, idejön, hogy találkozzon velünk!
Mivel én kékben leszek, mama vegyen fel valami mást.
A CBS rendkívüli híradása.
Most érkezett a hír, hogy Roosevelt elnök elhunyt.
Az elnök halálát agyvérzés okozta.
A jelentés szerint az elnök a georgiai Warm Springsben halt meg.
További részletek egy óra múlva.
Ma is fagypont körüli hőmérséklet és derűs idő várható.
Halló?
Igen. Hogyne.
Persze, megértjük. Ebben a helyzetben nem aktuális.
Köszönöm.
Íme, uraim! Boyd és Robson szenátor urak.
Haddigan szenátor úr. Bemutatom Ira Hayes tizedest.
Nagyon örülök.
Büszke vagyok, hogy megismerhetem, fiam.
Tessék?
Ez a pimák nyelvén van, mégse érti? Órákig magoltam ezt a halandzsát.
Sajnálom, de régen jártam utoljára a rezervátumban.
- Doki. - Ira.
És most ismerjék meg Ivo Dzsima hőseit!
- Ezek maguk. - Menjenek, menjenek!
Köszöntsék őket!
John "Doki" Bradley tengerészfelcsert,
Ira Hayes tizedest
és Rene Gagnon tizedest!
A büdös mindenit!
Jöjjenek! Bud Gurber, pénzügyminisztérium.
- Megvolt a városnézés? - Meccsen voltunk.
Remek!
Van itt egy anyag arról, hogy miket kellene mondaniuk.
"Vegyenek kötvényt!" Ez a lényeg, ezt ismételgetjük.
A program percenként változik.
Mindenki magukat akarja.
A nők selyemharisnyát küldenek nekem borítékban
és rúzzsal írt leveleket. Ez nem tartozik a sajtóra.
Igyanak már egyet!
Mi mindent élhettek ott át maguk! Láttam filmfelvételeket.
Jesszusom, nem akármilyen csata volt!
A lényeg: Sok pénzt kell összeszednünk kevés idő alatt.
Holnap a Fehér Ház, azután parola pár száz képviselővel,
akik semmit se adnak. Politikust, színészt...
...ne vigyél étterembe, mert te fogsz fizetni.
Aztán New York, a Times Square,
vacsora a nép fiaival, aztán Chicago...
- Kik az "aranycsillagos anyák"? - Az elesett zászlókitűzők anyái.
Adnak nekik egy-egy zászlót, ők pár szót szólnak, és dőlni fog a pénz.
- Nagyon megható lesz. - De hát ez Hank Hansen édesanyja.
Tudja, milyen jóban volt a fiával.
Hank írt neki magáról. Nagyon várja, hogy megismerhesse magát.
Hank nincs a képen.
Tessék?
Hank nem volt ott.
Ő az igazit segített kitűzni.
Micsodát? Az igazit? Volt egy igazi zászló is?
Ez annak a helyére került. Amikor azt leszedték, mi kitűztük ezt.
Ettől én fejfájást kapok. Maga tud erről?
Amikor megtudtam, a sajtó már lehozta a neveket...
Hát ez csodálatos! Ez tényleg csodálatos!
Nekem, akin 150 millióan kérik ezt számon, nem szólnak!
Ki van ezen a rohadt képen? Maguk sincsenek rajta?
De, mi igen.
Hatan zászlót tűznek ki Ivo Dzsimán. Miénk a sziget. Ebből hárman maguk?
Ez az 5. napon volt. A harc 40 napig tartott.
És mindennap ebéd után kitűztek egy zászlót?
Pofán vághatom?
Mindegy, nem érdekel. Maguk vannak a képen.
- Maguk tűzték ki a zászlót. Ez a sztori. - De Hank nincs a képen.
- Harlon van rajta. - Ki a franc az a Harlon?
Harlon Block. Ha valakit, az ő anyját kellene meghívniuk.
Egyébként szerintem nevetséges ez a cirkusz, amit csinálnak.
Ennek a kampánynak a neve: A Nagy Hetedik.
Hívhatnák "Nincs egy vasunk se, koldulunk" kampánynak is,
de az nem hangzik valami jól.
Olyan kevés a bevétel, hogy pénzt kell nyomnunk.
Érdeklődjenek a Wall Streeten!
Alig ér valamit a dollár, úgy eladósodtunk.
Nincs több kölcsön. Nem épülnek hajók.
Nem lesz több tank, géppuska, páncélököl, gránát.
Maga szerint ez nevetséges cirkusz? Vissza akar menni a bajtársaihoz?
Vigyen köveket magával! Más fegyverük lassan nem lesz.
De talán fel se száll a gépe, mert üzemanyag sincs már.
Az arabok csak aranyat fogadnak el.
Ha nem szerzünk 14 milliárdot,
ami ezerszer annyi millió, a hónap végére annyi nekünk.
Megadjuk a japánoknak, amit akarnak,
aztán hazajövünk. Maguk is láthatták: Ezek nem adják fel.
14 milliárd. Az több, mint az utolsó 3 kampány bevétele.
De az emberek meglátták ezt a képet, és reménykedni kezdtek.
Pedig ez egy rossz kép. Még az arcok se látszanak.
Mégis azt üzeni: Megnyerhetjük a háborút, meg is nyerjük,
csak a zsebünkbe kell nyúlnunk.
Az emberek ideadnák nekünk azt a pénzt. Nem is nekünk - maguknak.
De maguk nem kérik.
Magyarázzák, hogy ki kicsoda, és hány zászló van.
Ahogy gondolják.
Ha elismerjük a tévedést, mindenki arról fog beszélni,
és akkor vége.
Uraim!
Itt vannak, elnök úr.
Üdvözletem!
- Elnök úr. - Nagyon örülök!
Hallottam, hogy pokoli csatát kellett vívniuk odaát.
Maga a Gila menti rezervátumból jött, jól tudom?
Igen, elnök úr.
Az indiánok vérbelibb fiai Amerikának, mint mi vagyunk.
A népe büszke rá, hogy maga a mundért viseli?
Nagyon, uram.
Helyes. Köszönöm, hogy eljöttek Washingtonba segíteni nekünk.
Eddig egy hegyért harcoltak, most pedig egy halom pénzért kellene.
Ugye, ezúttal sem hagynak cserben minket?
Nem, uram.
Örülök neki.
Ennyit a formaságokról.
Lássuk, felismerem-e magukat a képen!
Lám csak! Ez itt maga.
Ez az én köröm, fiúk. Azokra, akik nem lehetnek itt velünk.
Elnézést, Mr. Gagnon. Kérhetünk egy autogramot?
Hogyne.
A neve?
Kezdem úgy érezni, hogy rossz hősökkel iszom.
Csodáljuk a hősiességét! Megtiszteltetés itt állni önnel.
Ugyan már!
Látják, ez a profi munka. Igyunk a profikra!
Hát itt vannak! Maguk a fiúk a képen! Hallottam, hogy itt vannak.
- Hadd gratuláljak! John Tennack. - Bradley.
Ezek az urak aranyifjak, sose harcoltak.
Pénzes csibészek gyerekei. Rázzatok kezet az igazi háborús hősökkel!
- Elnézést, hölgyeim. - Meghívhatja őket, uram.
Helyes! Egy italt mindenkinek!
Maga a harmadik? John Tennack vagyok.
- Rene Gagnon. - Örvendek.
Igyon egyet! Tessék, a névjegyem.
Ide hallgasson, Rene, ha már nem a híréből fog élni, keressen meg!
Ha kötvényeket el tud adni, akkor házakat is.
A holnap házát leszállítják, nem építik.
- Hallott a kész házakról? - Nem.
Majd fog. Őrizze meg a névjegyet, és keressen fel!
- Rendben? - Feltétlenül.
Jól van.
Hihetetlen, mi?
Ha Mike és a fiúk látnának minket!
El se hinnék, mi?
Harlon!
Franklin!
El tudod képzelni Franklint...
...ezen a vonaton...
...ahogy ezüstvillával eszik az étkezőkocsiban?
Nem volna szabad itt lennünk.
Ira! Azt mondják, beállított fénykép volt!
- Mi? - Azt mondják, beállított fotó volt! Doki!
Óriások lettünk!
- Gratulálok. - Köszönjük.
Köszönjük, lányok! És most...
...következnek azok, akikre mindenki kíváncsi:
A fehér óriások!
Itt állnak mögöttem Ivo Dzsima hősei:
Rene Gagnon tizedes,
Ira Hayes tizedes
és John "Doki" Bradley tengerészfelcser!
Köszönjük.
Köszönjük, hogy támogatják harcában nemzetünket.
Nagy szükség van a segítségükre.
Önök nélkül nem győzhetünk.
Ami azt illeti, hogy mi volnánk Ivo Dzsima hősei,
ez nem igaz.
- Mi alig tettünk valamit. - Főleg ő.
Főleg én.
Én csak egy futár voltam, semmi több.
Kitűztünk egy zászlót. Nehéz volt a rúd, hát többen veselkedtünk neki.
Közben lefotóztak.
Az igazi hősök holtan fekszenek azon a szigeten.
Előttük tisztelegnek azzal, ha kötvényeket vesznek.
Te hasaltál gránátra?
Lőttél ki helyettem géppuskafészkeket?
- Én legalább lőttem. - Hagyják abba!
Céloztál is, vagy akkor is részeg voltál?
Elég volt!
Hagyják abba! Elég legyen!
Ide, Rene! Doki, maga üljön közéjük!
...a katonáknak szükségük van a segítségünkre.
Ha belegondolnak, önök is rá fognak döbbenni,
hogy még több hadikötvényt jegyezni nem csupán lehetőség,
de kötelesség.
Ez a háború már túl régóta tart.
Túl sok emberünk veszett oda. És túl nagy...
- Csokoládét vagy epret? - Epret.
...az ár, amit fizettünk.
De ha most megingunk, ha nem adunk többet,
mint amennyit, úgy véljük, nélkülözni tudunk,
akkor minden eddigi áldozat hiábavaló volt.
Csokoládét vagy epret?
Akkor a hősök semmiért adták az életüket.
Előre! Mozgás!
E-6, itt E-2! Hol maradnak a tankok?
Beragadtak a homokba. Nélkülük kell menni.
Jézusom!
Kösz a nagyszerű hírt, Rene.
Előrenyomulunk. Adják tovább!
2. szakasz, előre! Indulás!
2. szakasz, talpra mindenki! Előre!
Seggfej! Előre, mozgás!
Gyerünk! Mozgás! Mozgás!
Felcser!
2. szakasz, előre!
Doki! Tűnj el onnan!
Felcser! Doki!
Tűnj el onnan!
Figyelem, figyelem!
A 48-as járat most érkezik...
...Bostonon, Rochesteren,
Toledón és South Benden át New Yorkból a 7. vágányra.
A 48-as járat most érkezik a 7. vágányra.
Gyerünk, leszállás!
Fiúk!
Hölgyeim és uraim, bemutatom Ivo Dzsima hőseit!
John "Doki" Bradley tengerészfelcser!
Ira Hayes tizedes!
És Rene Gagnon tizedes!
Rene! Ő a vőlegényem!
- Ki a fene ez? - Nem tudom.
- A barátnője? - Mi a neve?
Mehet egy fotó?
Ez az!
- Hogy hívják, kisasszony? - Micsoda szépség!
Keressünk egy kocsmát!
Mosolyogjanak! Jár nekik a pénzükért.
Milyennek találja a kampánykörutat, Doki?
- Köszönöm. - Hol fog aludni?
- Még nem tudom. - Nem ott, ahol ő.
- Bemutatom John Bradleyt. - Maga a Doki?
Igen. Örvendek.
Szívből üdvözlöm! Nagyra tartjuk, amit tettek és tesznek.
- Köszönjük. - Minden jót!
White százados úr.
- Johns ezredes úr. - Gratulálok.
McCourney ezredes.
- Green vezérőrnagy. - Örvendek.
- Bemutatom Ira Hayes tizedest. - Hát persze!
Igaz, hogy csatabárddal esett neki a japánoknak?
Nem, uram.
Mondja, hogy igen! Jobb lesz tőle a sztorija!
- Csak így tovább! - Green százados.
John?
Madeline Evelley. Képeken láttam magát. Hank anyja vagyok.
Örülök, hogy megismerhetem. Hank sokat mesélt magáról.
Rene Gagnon tizedes.
Nagyon örülök, fiam. Köszönünk mindent.
Én köszönöm.
Ira, szeretném bemutatni Mrs. Stranket, Mike édesanyját.
Semmi baj.
Amikor megjött a sürgöny...
nem tudom, mit akarok mondani.
A tudat, hogy együtt voltak aznap, és hogy látom őt ezen a fényképen,
nem tudom, miért, de vigaszt nyújt nekem.
- Butaság, igaz? - Nem az.
Üdvözlöm, fiam! Köszönjük, amit tettek.
A miénk Illinois legnagyobb bútor-nagykereskedése.
Köszönöm. Bocsásson meg!
- Megkeresi önt. - Köszönöm.
Maga Rene?
Igen.
Franklin anyja vagyok.
Örülök, hogy megismerhetem.
Pauline vagyok, Rene barátnője.
Jöjjön, kérem!
Az újság azt írta, ez Hank,
de én nem ismerek rá.
Szörnyű, ha egy anya nem ismeri fel a fiát.
Ő az, ugye?
Tudja, minden olyan gyorsan történt,
és akkora zűrzavar volt, hogy nehéz felidézni, ki hol volt.
De...
Igen, azt hiszem, ő állt ott. Hank van a képen.
Köszönöm. Bocsásson meg!
Részvétem, asszonyom!
Bocsásson meg!
Vigye ki!
- Pauline vagyok. Nagyon örülök. - Örülök.
Nem volt nála jobb katona!
Köszönöm.
- Jól van? - Jesszusom!
- Semmi bajom. - Nem úgy nézel ki.
El akarod szúrni az egészet?
Elszúrod nekünk ezt az egészet.
- Viszem én. - Aludja ki magát, Ira!
Mike?
- Látod ezt? Mike! - A francba, menj oda!
Meghalok!
- Lehet, hogy mind meghalt? - Mi?
Nem lőnek ránk. Lehet, hogy mindet kinyírtuk.
- Vagy elmentek. - Vagy lapítanak és várnak.
3. szakasz! Szedelőzködjenek, felmegyünk!
- Csak mi? - Igen, csak mi.
3. szakasz, indulás!
Én is mehetek?
Elöl is mehet, ha akar. Leveheti a képemet.
A seggét fogom híressé tenni.
Az is megfelel.
Hadnagy!
Ha felérnek a csúcsra, tűzzék ki ezt!
Igenis.
Ne félj, Iggy, az előőrsre nem lőnek!
- Nem? - Nem.
Várnak, amíg felérünk, és jelzünk a többieknek.
Aztán őket lövik halomra.
- Tényleg? - Igen.
Ha mégis lelőnek, hát azért, hogy a többiek beszarjanak.
Szerintem meg rizsával etetsz engem.
Gondolod?
Jesszusom!
Jó, hogy nem mi megyünk ott.
Ahogy mondtam.
Boots, állítsa fel őket vonalba!
Védővonalat állítunk fel! 1. raj!
Hank! Szerezzen valami póznát!
Kitűzzük ezt a zászlót.
Óvatosan!
Oda vigyük!
Itt jó lesz. Jól van.
Tartsa a végét!
Lindberg!
- Kinél van madzag? - Adom.
- Adjon valamit! - Így jó lesz?
Mehet!
Emeljék!
Nézzétek!
Oda nézzenek!
Feküdj! Fedezékbe!
Fedezzen a 30-assal! Vigyázzon! Lent, 20 yardra!
- Látja őket? - Kb. 20 yardra, balra!
Lindberg, a lángszórót!
- Látja őket, Boots? - Fedezek!
- 20 yardra lent! - Látjátok őket?
Fedezőtüzet!
2. raj, látjátok őket?
Gránátot!
Megvan!
- Látja őket? - Jobb szárny, jobbra!
- Fedezzetek, lemegyek! - Vigyázz, Iggy!
Lassan!
Tiszta!
Jól van, fiúk,
ki akar híres lenni?
Igenis, azonnal.
- A francba! Strank! - Uram?
- Telefondrótot akarnak a hegy tetejére. - És mi vihetjük fel.
2. szakasz, indulás. Túrázunk egyet.
Gyerünk! Emeljétek meg a seggeteket!
A francba!
Remélem, túlélte. Az enyémet nem kapod meg.
- Vedd le Forrestalt! - Jól van!
Nem tudom, kinek az ötlete volt.
Mindenesetre zseniális. Kell nekem az a zászló.
Én mondom, ez a nyavalyás zászló...
...még 500 jó évet adott a tengerészgyalogságnak.
Kell nekem az a zászló.
Igenis, uram. Senki nem fog hozzányúlni. Számíthat rám.
Bassza meg! Az a rongy a zászlóaljunké!
Talán azt hiszi, azért haltak meg a fiúk,
hogy egy politikus hazavihesse a zászlónkat?!
Hogy a picsába képzeli?!
Hozza le a zászlót, és tűzzön ki egy másikat!
Ilyen nincs!
Gagnon!
Jöjjön ide!
Lemaradtál egy jó képről.
Ilyen napom van.
- Mike! - Szép a kilátás.
Hadnagy úr!
A százados úr kéri a zászlót.
- Ezt a zászlót? - Igen.
- Csak most állítottuk fel. - Igenis!
- Zászlóhiány van, vagy mi? - Ezt kell kitűzni helyette.
Mike!
- Tegye meg, hogy kitűzi ezt! - Igenis.
Keressünk egy rudat!
Szedjék le a zászlót!
A százados parancsa.
Csináljátok!
- Mehet. - Te jó ég, milyen nehéz!
Várjatok! Ezt rákötöm.
- Nem semmi kilátás. - Igen, panoráma, az van.
- Itt nem vagyok útban? - Nem, maradj csak!
Gyere, Doki, segíts egy kicsit!
Jesszus, már állítják is!
Mehet? Nyomjátok!
Sikerült?
Nem tudom. Az arcukból semmi sem fog látszani.
Az új zászló kitűzését észre se vette senki.
Csak látták a fotót, és mindenki kitalálta hozzá a maga sztoriját.
De a maga apja és a többiek tudták, mit csináltak és mit nem csináltak.
Mikor ölik a barátainkat,
valóban hőstett, ha megmentjük valakinek az életét.
De egy zászlórúd felállítása?
Ez vicc?
Sokat dolgozott ezen egy csomó tehetséges ember.
Este, mikor majd fényben fürdik,
és tömeg veszi körül, akkor lesz az igazi.
Stadionfény ki, reflektorok be, és jönnek maguk.
Felszaladnak a zászlóval, és kitűzik.
Mosoly, integetés, satöbbi.
Egy papírmasékupac tetejére tűzzük ki a zászlót?
Llyen a show-biznisz.
Próbáljanak úgy beállni, ahogy annak idején!
- Mintha a többiek is itt volnának. - A halottak.
Igen.
Nem gond.
Helyes.
De hova képzeljük Hanket?
Tessék?
Mivel ő nem volt ott, azt se tudhatjuk, hogy hol állt.
Szerintem nagyon jól tudja, hol állt. Meg is mutatta az anyjának.
Ekkora baromságot!
Nekem elég volt egyszer felállítani azt a szart.
- Hayes! - A fenébe!
Hayes! Jöjjön vissza, vagy már mehet is kihallgatásra!
Hayes!
Csinálná, ami a dolga?
Engedjetek el! Eresszetek!
Hagyjatok!
Velem van!
- Hagyjatok! - Velem van, uram.
Tedd le azt a széket!
Tegye le a széket!
Ők meg dobják el a botot!
Ezek rendőrök, azért van náluk bot. De te nem csapkodhatsz székekkel.
- Csillapodjon! - Nézze, uram!
Látja? Az a szélén a barátom.
- Ő? - Igen. Olvasta a lapokat?
Jesszusom!
Megint egy kibaszott hős! Vigye innen! El tudja vinni?
Persze.
Tedd le azt a rohadt széket! Menjünk innen!
Te kezdted?
Nem szolgált ki.
Ez a szabály. Indiánokat nem szolgálhatok ki.
Majd kialussza.
A stadionba.
Hallod ezt? Mi a fene lehet?
Fogalmam sincs.
Óvatosan!
Olyan, mintha fentről jönne.
Kézigránát hangja.
Kinyírják magukat.
Gyerünk innen!
Gyere!
Gyere, Ira! Szállj ki!
Hála istennek! Jesszusom, hogy néz ki?
Megvan?
Pont ma csinálja ezt?!
Itt van Vandergrift meg egy bandára való rezes.
Gyerünk, befelé! Járni még tud?
- Igen. - Egyedül is?
Ha kell, a hátukon vigyék fel,
tűzzék ki azt a zászlót, és ne essenek le!
Öltöztessék át! Igyekszem időt nyerni maguknak. De igyekezzenek!
Jesszusom!
És most következzenek Ivo Dzsima hősei!
Fedezzetek!
Harlon!
Harlon! Vidd fel oda a lángszórósokat!
O'Hare!
1. tűzraj!
Kerülés!
Browningos, menjen a nyeregre!
Fedezőtűz!
Jackson, ti kerüljetek balra!
Fedezzetek!
Balszárny!
Franklin, Gust, nézzétek meg!
Nyomás!
Végeztünk!
Tiszta!
Ezt is kipróbáltad.
Előre!
Tüzet szüntess! Azok mi vagyunk! Az én embereimre lőttök!
A mieinkre...
Egy másik rádiót!
Őrmester! Őrmester!
Mike!
Mike! Mike!
Hol van a Doki?
Felcser!
A francba!
Hogy lélegzik? Mozdulj meg, öregem!
Mike! Hallasz minket?
Semmi baj.
Tarts ki!
Mike! Hallasz minket?
Gyerünk tovább!
Indulás!
Hozok egy hordágyat. Levisszük őt.
Hölgyeim és uraim, Ivo Dzsima hősei!
Felcser!
Hank!
Doc!
Megöltek.
Harlon!
Doc...
...megöltek.
Harlon, ne! Tarts ki, Harlon!
Franklin!
Nem fáj.
Felcser!
- Hova tűnt? - Ki?
Aki eddig itt volt, Ignatowski. Hova ment?
- Eltévesztetted a gödröt. - Dehogy!
Itt volt, hova a fenébe tűnt?
Iggy!
Fogd be a szád! Minden sárga ide fog lőni!
Iggy!
Kinyílik?
Iggy!
Odalent vagy?
Iggy!
Nem lehet felismerni, de közülünk valaki.
Okádtam, amikor megláttam.
Nézd, mit csináltak szerencsétlennel!
Minden oké?
Ereszd ki!
Ha ettől nem kezdenek adakozni, hát semmitől.
Uramatyám, hisz ez részeg!
Istenverte indiánok!
Jöjjön, főnök! Hazamegyünk.
SOLDIER FIELD STADION
A FEG YVERES ERŐK TAGJAINAK TISZTELETÉRE
Én mást hallottam. Ne nézzenek teljesen hülyének!
Kezdettől fogva folyton részeg, és jeleneteket rendez.
A fogadáson ott fojtogatta azt a szegény asszonyt!
- A maguk dolga odafigyelni rájuk. - Igenis.
Idiótáknak néznek minket miatta.
Eleve nem akart részt venni az egészben.
Úgy kellett lerángatnunk a hajóról. Vissza akar menni.
Hova? Azok mind meghaltak.
Így őrzi a bajtársai emlékét? Részegen, okádva?
Tudja, mit? Menjen, ha annyira akar!
Tegyék fel az első vonatra! Csak szégyent hoz ránk.
Igenis.
Intézkedem.
Nem, örülök neki. Hisz ezt akartam.
Tudom, hogy fontos...
...összeszedni azt a pénzt, mert nagy szükség van rá.
De...
...azt nem bírom, hogy engem neveznek hősnek.
Nem tettem mást, csak próbáltam életben maradni.
Láttam ott olyan dolgokat,
és csináltam is,
amikre egyáltalán nem vagyok büszke, érti?
Mike.
Mike tényleg hős volt.
Ismerte őt?
Nem.
A legjobb tengerészgyalogos volt.
Tudja, Főnök,
szerintem ha Mike ülne itt a maga helyén,
ő ugyanezt mondaná önmagáról:
Hogy nem hős.
Lehet.
Nagyon jó ember volt.
De azt hiszem, szégyellné magát miattam,
ha így látna.
Mit gondol, meglátogathatom anyámat, mielőtt visszavisznek?
Megengedik, hogy elmenjek hozzá?
Sajnálom.
Most már van mit mesélnünk a gyerekeinknek.
Vigyázz magadra!
Minden jót, Főnök!
Lehet, hogy még egyszer láttam őt.
6-7 évvel a háború után történt.
Ügynökként dolgoztam, sokat voltam úton.
Egyszer nyugatra tartottam Texason át. Siettem.
És akkor megláttam egy stoppost az úton.
Egy másodpercig azt gondoltam, hogy talán ő az.
Ma is sajnálom, hogy nem álltam meg, de siettem.
Meg hát egy indián volt.
A sajtónak azt mondtuk, ő akart mindenképp visszamenni a frontra,
és ez félig-meddig igaz is volt.
De nem ez került a címlapokra.
Jegygyűrű!
Bocsáss meg...
- Doki! - Igen?
Van egy perced?
- Persze. - A kocsinál várok.
- Megnősülök. - Hallottam.
Ő ragaszkodik hozzá.
Egész idáig várt rám.
Nincs hozzászokva ehhez, de nagyon rendes lány.
Biztos boldogok lesztek.
- Azt akarom kérdezni, lennél-e a tanúm. - Én?
Nincs otthon valakid, mondjuk, egy barátod, aki alkalmasabb erre?
Otthon nincs.
Akik nem vonultak be, azokkal nemigen van közös témánk...
- Érted. - Persze.
Szívesen.
Kösz.
Megyek, elvonszolom onnan,
mielőtt bejelenti, hogy az enyém a General Motors.
Helyes.
- Gratulálunk! - Nagyon köszönjük.
Szerencsés fickó!
Széles mosolyt kérünk!
Jól jött a dolog, a sajtó imádta őket,
sokat írtak róluk, így az emberek sok kötvényt vettek.
A kampánykörút folytatódott... Renével és a maga apjával.
És az igazi hősök azok, akik nem jöttek haza Ivo Dzsimáról,
akik meghaltak ott vagy más hadműveletek során.
Kérjük, azzal tisztelegjenek előttük,
hogy kötvényeket jegyeznek, és így elősegítik a győzelmet. Köszönöm.
Városról városra mentünk. Az hittem, sosem ér véget.
És tartotta magát a pletyka, hogy beállított a fénykép.
Pedig a maga apja azt mondta, ha tudta volna, hogy fényképezik,
elbújt volna a képen, a fenébe is.
Kinek az ötlete volt? Ki akarta, hogy álljanak be? Maga?
Igaz a híresztelés, hogy beállították a képet?
- Feleljen, Doki! - Válaszoljon!
Emlékszem, amikor az apja megsebesült. Az volt a pokol.
Az otthoniak a fényképet látva azt hitték,
a hegy elfoglalása a végső győzelem volt.
Bár úgy lett volna!
A japánok beszorítottak minket.
Aknatűz, gránátok, géppuskák.
Minden irányból lőttek ránk.
És egyszer csak jött a kiáltás: "A felcser elesett!"
A felcser elesett!
Ömlött a vér a nyakából. A Doki mindent megtett, amit csak tudott.
A felcser pedig ránézett...
Ö is tudta, mit jelent a nyaklövés.
Tudta, hogy meg fog halni, ez látszott.
Mégis...
...a tekintetével könyörgött a Dokinak, hogy mentse meg őt!
De ő nem volt képes rá.
- Jól vagy? - Pompásan.
- Úgy is nézel ki. - Nem érdekes.
Maradj itt! Hozok egy hordágyat.
Felcser! Felcser!
Felcser, gyere már!
Felcser?
Felcser...
Mutasd!
Nem olyan vészes. Túl fogod élni, ne félj!
Csak ne ájulj el! Nézz rám!
Fél óráig kerestük az apját. El is vérezhetett volna.
Leteszem!
Kösz.
A veteránok mesélik, sebesülten se akarták otthagyni a társaikat.
A legtöbb hazudik.
Alig várták, hogy eljöhessenek a pokolból.
De néha igaz.
Aki eljön, cserbenhagyja a többit.
Az apján látszott, hogy ezt érzi.
El akart menni, mert már eleget látott.
De nem akart otthagyni minket.
Nagyon jó ember volt.
Igen.
És ahogy ott vártunk a parton,
egyszerre felzúgott az ég.
Felnéztünk...
Az volt az első leszállás. Az első a több ezerből.
Oda nézz!
Na, tessék!
- Visszamegyek, jó? - Sok szerencsét!
Sok életet mentett meg az a sziget.
Nagyon sokat.
Nem tudom, mit mondjak még.
A kampánykörút után végre megműtötték apámat.
Mire hazaengedték, véget ért a háború.
Az első dolga volt megkérni anyám kezét.
Ira igyekezett elfelejteni a háborút.
NEMZETI INDIÁNKONGRESSZUS
Köszönöm, hogy meghívtak ide.
Megtiszteltetés egy ilyen erős nép képviselőihez szólnom.
A háború tett róla,
hogy a fehérek jobban megértsék az indiánokat.
A jövő egy jobb világot ígér nekünk.
De a sorsnak más terve volt vele.
Maga az, ugye?
Maga a hős, igaz?
Remek! Menjetek oda, lefényképezlek vele!
Így nagyon jó!
- Mondjátok: Csíz! - Csíz!
Csodás! Meg is van. Nagyon köszönjük. Kösz szépen.
- Gyertek! - Ő egy igazi hős.
Gyere, hős, kapd el a kosarat! Egyedül nem bírom el.
Rene elővette a kampánykörúton kapott névjegyeket.
Igen. G-A-G-N-O-N.
Pontosan. A vezetéknevem Rene. Rene, igen.
- Már egy hete is hívtam önöket. - Igen, értem. Mr. Gagnon.
Átadtam Mr. Tennacknek az üzenetét. Vissza fogja hívni önt.
Értem.
Rendben, köszönöm.
De ő már a tegnap hőse volt.
Még a helyi rendőrséghez se vették fel.
Hiányolták a szakképzettségét.
Gyárban dolgozott, aztán még kipróbált ezt-azt,
de takarítónál nemigen vitte többre.
- Ira viszont... - Ira! Látogatója jött.
Ira mindig hallatott magáról.
Nem sikerült megtudnom, miért, de egy nap fogta magát, és útra kelt.
Gyalog és autóstoppal megtett 1300 mérföldet
Arizonától Texasig.
Megjelent Harlon apjánál, aki épp a mezőn dolgozott.
A felesége, Belle röviddel Harlon halála után elhagyta az öreget.
Nem tudta megbocsátani neki, hogy hagyta bevonulni Harlont.
Ira elmondta az igazságot;
hogy az ő fia tűzte ki velük a zászlót,
az ő fia van a képen.
Aztán sarkon fordult, és elment.
Neki lényegtelen volt a zászlós história,
de érezte, hogy ezeknek az embereknek nem az.
Köszönöm, hogy felhívtál.
Belle az első pillanattól tudta.
A hír a sajtóhoz is eljutott,
így tudta meg Hank anyja, hogy mégsem az ő fia van a képen.
A túlélők még egyszer találkoztak: A háborús emlékmű felavatásakor.
És bár Hank az első zászló kitűzői közt volt,
a szüleit ide már nem hívták meg.
Ira.
Szervusz, Ira!
Nem semmi szobor.
Nem sokkal ezután holtan találták Irát.
Az újságok azt írták, sugárártalom ölte meg. Nem boncolták fel.
Nagyjából az idő tájt apám egy reggel beült a kocsijába;
anyámnak azt mondta, elintéz valamit.
Elautózott Wisconsin túlsó végébe, oda, ahol Iggy anyja lakott.
Jó barátok voltunk, és végig igyekeztünk vigyázni egymásra.
Az asszony, mióta megkapta hírt,
azt kutatta, hogy halt meg a fia, de sosem kapott választ.
Nem tudom, mit mondott neki apám,
de fogadni mernék rá, hogy nem az igazat.
Anyám kérdezgette tőle, hogy mi bántja, de nem árulta el.
Évről évre, a hősök napja közeledtével
jelentkeztek az újságírók, hogy interjút kérjenek apámtól.
Sajnos nincs itthon, Kanadában horgászik.
Minden évben ugyanazt kellett mondanunk.
Jó. Köszönjük.
Amikor McCandless nyugdíjba ment,
apám megvette a temetkezési céget, ahol dolgozott.
Hátralevő éveiben az üzletnek és a gyerekeinek élt.
Sose beszélt a háborúról, se a zászlóállításról.
Semmit sem mesélt nekünk.
A halála után hallottam csak minderről.
Hol van? Istenem!
Nincs itt.
Meghalt.
Ki? Ki halt meg?
Iggy.
Istenem, szegény Iggy!
Ezer éve nem is gondoltam rá.
Honnan tudsz Iggyről?
Őt hívtad, amikor összeestél.
Nem Iggyt hívtam.
Téged hívtalak.
Mert...
...bocsánatot akartam kérni tőled, amiért nem voltam jobb apád.
Túl keveset beszélgettünk.
De hát...
Sajnálom.
Sajnálod?
A legjobb apa voltál a világon.
Azt meséltem neked, hogy elengedtek minket úszni?
Nem.
Miután kitűztük a zászlót, lejöttünk a hegyről,
és úszhattunk egyet.
Nagyon furcsa volt.
A sok öldöklés után...
...úgy pancsoltunk, mint a gyerekek.
Így emlékszem Iggyre.
Végül arra jutottam, hogy talán igaza volt.
Talán tényleg nem léteznek hősök,
csak emberek vannak, olyanok, mint apám.
Megértettem, miért volt kellemetlen nekik, ha hősnek nevezik őket.
A hősöket mi csináljuk magunknak, mert szükségünk van rájuk.
Így próbáljuk megmagyarázni a szinte felfoghatatlant:
Azt, hogy emberek ekkora áldozatot hoztak értünk.
De apám és a többiek,
mikor az életüket, testük épségét kockáztatták,
azt a bajtársaikért tették.
Talán a hazájukért harcoltak, de a barátaikért haltak meg.
Az előttük és a mellettük kúszó emberért.
Irántuk való tiszteletünk akkor őszinte,
ha emlékezetünkben a valódi arcukat őrizzük,
ahogy apám is tette.
Gyere, Doki!
Rendezte: Clint Eastwood
PHYLLISNEK ÉS BUMMYNAK
AZ 5. TENGERÉSZGYALOGOS HADOSZTÁLY 28. EZRED 2. ZÁSZLÓALJÁNAK KATONÁI
EZEN A HELYEN TŰZTÉK KI A ZÁSZLÓT 1945. FEBRUÁR 23-ÁN
Átdolgozás: SDI Media Group [HUNGARIAN]